         
 ЗАПОВІТ   
 (В автографі Шевченка заголовка нема)   
     
 Як умру, то поховайте   
 Мене на могилі,   
 Серед степу широкого,   
 На Вкраїні милій,   
 Щоб лани широкополі,   
 І Дніпро, і кручі   
 Було видно, було чути,   
 Як реве ревучий.   
     
 Як понесе з України   
 У синєє море   
 Кров ворожу... отоді я   
 І лани і гори —   
 Все покину і полину   
 До самого бога   
 Молитися... А до того —   
 Я не знаю бога.   
     
 Поховайте та вставайте.   
 Кайдани порвіте   
 І вражою злою кров'ю   
 Волю окропіте.   
 І мене в сім'ї великій,   
 В сім'ї вольній, новій   
 Не забудьте пом'янути   
 Незлим тихим словом.   
     
 25 грудня 1845 в Переяславі   
   
