         
 * * *   
       
 Зеленим вогнем береза,    
 Як свічка, в полі горить.    
 Ні вітер, ні блискавок леза    
 Не можуть її погасить.    
       
 Коли сумовитим дзвоном    
 Осіння блакить загуде,    
 Те полум'я стане червоним    
 І тихо на землю впаде.    
       
 Любове моя вогнекрила,    
 Ти линеш в осінню даль.    
 Та краще б тебе згасила    
 Ненависть, а не печаль.    
       
