| Просвіта | Дзвін Севастополя | Союз українок | ТРЦ Бриз
На першу | Галерея | Вільна трибуна | УКІЦ | Ластів'ятко
Відгуки | Бібліотека | Пласт | Смішного! | Лінки
| Олекса Pізниченко Спадщина тисячоліть. Чим українська мова багатша за інші? БУВАЛЬЩИНА ПРО ДВОХ ПОДОРОЖНІХ IX. "Я ВЖЕ БУВ ПІШОВ, ЯК РАПТОМ ЗГАДАВ..." Давноминулий час Як відомо, у нашій мові, крім простого минулого часу (ходив, оворив, читав), е ще один минулий час, що має назву ДАВНОМИНУЛИЙ, або ПЕРЕДМИНУЛИЙ (ходив був, говорив був). Ось як про цю форму дієслова каже "Історія української мови": "Давноминулий час у сучасній українській мові утворюється переважно від дієслів доконаного виду і вказує на те, що означувані цими формами дії відбулися раніше від інших дій до моменту мовлення. Тому форми давноминулого часу передбачають наявність у реченні інших дієслів у формі минулого часу" (стор. 299). ...Коли в Києві організовувалась була Академія художеств, мрія мого життя, я вступив і до Академії. (О. Довженко). І ще приклади: Трохи була не втопилась, та жаль було кинуть близняточок.. (Т. Шевченко). Загавкав грізно в три язики, уже був кинувсь і кусать. (І. Котляревський). Цікаво, що форми давноминулого часу такого типу властиві усім слов'янським мовам (і білоруській!), крім московської. Отже, ця пречудова перлинка нашої мови, древня, як сама Україна, теж може зникнути і з наших вуст, якщо ми не будемо її вживати, шліфувати, зберігати. Далі До змісту |
Ідея та наповнення - Микола ВЛАДЗІМІРСЬКИЙ