|  | словник | перекладачка | факти | тексти | програми |
|  | щодо | посилання | новини | гостьова книга | пошук |
|  | початок тексти автор зміст сторінка

Три літа І день не день, і йде не йде, А літа стрілою Пролітають, забирають Все добре з собою. Окрадають добрі думи, О холодний камень Розбивають серце наше І співають амінь, Амінь всьому веселому Од нині до віка. І кидають на розпутті Сліпого каліку. Невеликії три літа Марно пролетіли... А багато в моїй хаті Лиха наробили. Опустошили убоге Моє серце тихе, Погасили усе добре, Запалили лихо, Висушили чадом, димом Тії добрі сльози, Що лилися з Катрусею' В московській дорозі, Що молились з козаками В турецькій неволі. І Оксану, мою зорю, Мою добру долю, Що день божий умивали... Поки не підкрались Злії літа; та все теє Заразом украли. Жаль і батька, жаль і матір, І вірну дружину, Молодую, веселую, Класти в домовину, Жаль великий, брати мої; Тяжко годувати Малих діток неумитих В нетопленій хаті,— Тяжке лихо, та не таке, Як тому дурному, Що полюбить, побереться, А вона другому За три шаги продається Та з його й сміється. От де лихо! от де серце Разом розірветься! Отаке-то злеє лихо Й зо мною спіткалось: Серце люди полюбило І в людях кохалось, І вони його вітали, Гралися, хвалили... А літа тихенько крались І сльози сушили, Сльози щирої любові; І я прозрівати Став потроху... Доглядаюсь, - Бодай не казати. Кругом мене, де не гляну, Не люди, а змії... І засохли мої сльози, Сльози молодії. І тепер я розбитеє Серце ядом гою, І не плачу, й не співаю, А вию совою. Отаке-то! Що хочете, То те і робіте: Чи голосно зневажайте, Чи нишком хваліте Мої думи,— однаково Не вернуться знову Літа мої молодії, Веселеє слово Не вернеться... І я серцем До вас не вернуся. І не знаю, де дінуся, Де я пригорнуся, І з ким буду розмовляти, Кого розважати, І перед ким мої думи Буду сповідати? Думи мої! літа мої, Тяжкії три літа. До кого ви прихилитесь, Мої злії діти? Не хилітесь ні до кого, Ляжте дома спати... А я піду четвертий год Новий зустрічати. Добридень же, новий годе, В торішній свитині! Що ти несеш в Україну В латаній торбині? "Благоденствіє, указом Новеньким повите". Іди ж здоров, та не забудь Злидням поклонитись. 22 декабря 1845, Вьюнища

вгору |  |  |
Без реклами 2004-03-24 11:19:02 |
|  | © 2000-2003, Київ, Соломко Валентин -- ідея та наповнення, графічне опрацювання -- проєкт дизайн, змiнено -- 22.05.2003 16:09:51 |