         
 МОЯ МОВА    
     
 Все в тобі з'єдналося, злилося —    
 Як і поміститися в одній! —    
 Шепіт зачарований колосся,    
 Поклик із катами на двобій.    
       
 Ти даєш поету дужі крила,    
 Що підносять правду в вишину,    
 Вченому ти лагідно відкрила    
 Мудрості людської глибину.    
       
 І тобі рости й не в'януть зроду,    
 Квітувать в поемах і віршах,    
 Бо в тобі — великого народу    
 Ніжна і замріяна душа.    
 159    
