         
 ГАЛИ 
     
 О, невмолимі скам'янілі дні,   
 Міцна рука над людьми і богами   
 ...Чигає там, у сірій далині,   
 Лягає горами за нами.   
     
 Ми подолаєм знов. Ще не одні   
 Нам скоряться. Над все є вірна криця   
 Та нам також судилося розбиться   
 Колись і десь об гори кам'яні.     
