| Просвіта | Дзвін Севастополя | Союз українок | ТРЦ Бриз
На першу | Галерея | Вільна трибуна | УКІЦ | Ластів'ятко
Відгуки | Бібліотека | Пласт | Смішного! | Лінки
| Олекса Pізниченко Спадщина тисячоліть. Чим українська мова багатша за інші? БУВАЛЬЩИНА ПРО ДВОХ ПОДОРОЖНІХ VІІ. МИ НА ВКРАЇНІ ХВОРІ УКРАЇНОЮ; В ОДЕСІ/У ЛЬВОВІ; ВОНА Й ВІН/ВІН І ВОНА; ІТИ/ЙТИ Взаємозаміна в/у, і/й Взаємозаміна звуків В/У, І/Й уособлює надзвичайну гнучкість нашої мови, її розкутість і свободу. Л.А. Булаховський у монографії "Питання походження української мови" писав про "дух давньої української свободи в уживанні прийменникових та префіксальних У/В, З/ІЗ...", і далі: "Отже, навіть підходячи до справи з певною обережністю, слід з великою імовірністю врахувати зміну У/В і зворотну як одну з ознак виявлення в пам'ятках з XIII ст. південнорусь^ої фонетики" (себто, розуміймо, української фонетики,-О.Р.). Л. Булаховський, "Вибрані праці", т. 2, стор. 21 і 67. Ця риса, справді, характерна для української мови, вживана по всій території - ВНОСИТИ:УНОСИТИ, ВХОДИТИ:УХОДИТИ. В той же час московит диференціював ці префікси: УНОСИТЬ чи УХОДИТЬ набрали протилежного значеня словам ВНОСИТЬ, ВХОДИТЬ! П.Г. Житецький знаходить сліди цього чергування ще в Кліроському (Галицькому) євангелії 1144 р., яке, на його думку, "представляє ознаки безперечно українські. Так, у ньому є: а) зміна звуків В і У: УГРАДТ), УСТАВІ ОТЬ МЕРТВЬІУЬ і інше. "(П.Г. Житецький. Вибрані праці. К. Наукова думка, 1987, стор. 289). У Шевченка часто стрічаємо дві форми слова "Україна": В Україну ідіть діти. В нашу Україну... Подивись тепер на матір. На свою Вкраїну! Оце чергування В/У та І/Й дає поетам необмежену свободу у комбінуванні ритмів і розмірів у своїх поезіях: Одчиняйте двері - наречена йде! (П. Тичина). Зоряного ранку припади вухом до землі - ідуть. (він же). ...він оклепає нас перед царем, а там уже й готово "слово й діло". (Л. Українка, "Бояриня"). Я волю всім давать свою тінь, І поживу, й розраду. (І. Франко, "Мойсей") Ми на Вкраїні - хворі Україною. На Україні - в пошуках її. (М. Вінграновський). До речі, якщо бути послідовним, то треба сказати і ще про таку форму слова Україна у Шевченка: Украйна, де наголос стоїть незвично. Це той самий давній дух свободи українського наголошування. Далі До змісту |
Ідея та наповнення - Микола ВЛАДЗІМІРСЬКИЙ