Free Web site hosting - Freeservers.com

Get a domain & site:

'); //-->

'); //-->

'); //-->

Олег Романчук
«ПРАВО» НА ІСТИНУ

— Доброго ранку! Корпорація Ей-бі-бі сердечно вітає своїх телеглядачів! Доброго ранку, Метрополіє! В ефірі наша традиційна програма. Сьогоднішній випуск цієї найпопулярнішої в Системі передачі вестиму я — ваш давній друг і порадник, сподіваюся, ви мене впізнали — Деббі Холл, корпорація Ей-бі-бі. Отже, «Доброго ранку, Метрополіє!»

У нашій телестудії відомий спеціаліст у галузі фізико-хімічного синтезу професор Джозеф Кінг з Квадрату Зет. Сьогодні він розповість нам про те, як у його лабораторії була синтезована Істина. Так, так. Само Істина. Істина найвищої проби, Істина виняткової чистоти.

Джозеф, я вітаю вас із цим видатним успіхом від імені наших телеглядачів. Усміхніться до них. Вони будуть раді побачити усміхнене обличчя людини, яка подарувала Метрополії Істину. Ось так... Чудово! Коли ми попередньо розмовляли з вами по телефону, ви сказали, що ЦЕ сталося на початку року. Наші телеглядачі нетерпляче чекають подробиць епохального, я не боюся вжити цього слова, відкриття.

— Наприкінці січня минулого року мій асистент Стівен Росе зайнявся вивченням вмісту пробірки під номером 27. У ній зберігалася безколірна речовина, яка й привернула увагу недавнього випускника Міжгалактичного університету. Повинен сказати, що цей молодий учений завжди відзначався винятковою допитливістю. Мені дуже шкода, що він не зміг прибути на телестудію...

— Нічого, ми привітаємо молодого вченого з екрана телевізора. Хелло, Стівен! Корпорація Ей-бі-бі вітає вас. Однак ми дещо відхилилися. Професор Кінг розповідав далі.

— Комплекс спектральних і рентгеноструктурних даних засвідчив, що концентрація матерії в цій речовині становить 99, 999999999 відсотка. На більшу точність наші прилади просто не були розраховані.

— Як, на вашу думку, в пробірці могла опинитись ця речовина?

— Ця субстанція, ймовірно, була синтезована ще два роки тому, коли я завершував дисертацію. Моя асистентка Френсіс Дісс призналася, що вона випадково поклала пробірку в ящик під стіл (Френсіс тоді саме готувалася до конкурсу «Міс Система» і була дещо неуважна), де на неї й натрапив Стівен. Ретельно проаналізувавши результати, ми зрозуміли, що за цей час у пробірці нагромадилась величезна кількість різновидів матерії шляхом дифузії частинок повітря, поступово синтезуючись у дивну субстанцію. З'явилась надчиста матерія — Істина.

— Невеличка довідка, шановні телеглядачі. Щойно нас повідомили, що вчора пізно ввечері Френсіс Дісс стала «Міс Метрополія». Ми обов'язково зустрінемося з нею після її повернення з Сузір'я Гончих Псів, куди вона вирушила рекламувати зубні щітки фірми «Брукс». Як бачимо, неуважність чарівних асистенток інколи буває корисною. Чи не так, любий Джозефе?

— Певною мірою.

— Чи відчули ви якісь емоції, коли зрозуміли, що маєте справу з Істиною? Точніше: як ви усвідомили, що відкрили Істину?

— На це питання важко відповісти. Напружена робота, наполегливі пошуки, звикання до самого факту існування цієї дивної субстанції, яка утворилася саме в нашій лабораторії,— все це спершу діяло приголомшливо. Одного дня ми з жахом побачили, що наша Істина поступово зникає. Вона немовби випаровувалась. Проте ми вчасно зуміли встановити, що період розпаду її становить 497 днів. Усі сили були кинуті на те, щоб синтезувати кристалічний аналог Істини. Як зробити це — уявляли лише в загальних рисах. Майже цілодобово ми не виходили з лабораторії. Але усвідомлення того факту, що в наших руках Істина, яку слід зберегти для Системи, додавало нам сили.

Коли на душі ставало особливо нестерпно, я підходив до вікна і спостерігав за натовпом людей, які з висоти двадцять п'ятого поверху нагадували мурашок, котрі снують у різних напрямках. Нікому з них навіть на думку не спадало, що ми відкрили Істину...

І ось нарешті нам вдалося синтезувати дивовижну субстанцію. Незрівнянне відчуття: на дні реторти звабливо виблискують кристалики Істини... До неї можна було торкнутися, потримати її на долоні. Вона захоплювала, вражала. Матеріальне й духовне злилося в ній воєдино. До всього цього додавалося піднесене усвідомлення того, що, крім нас, ніхто не володіє справжньою Істиною, котра увібрала в себе поняття Добра, Правди, Щастя. Синтезовані нами «кристалики Істини», мов лакмусові папірці, реагують на Зло, Безчестя, Насильство, змінюючи при цьому свій колір.

— Містер Кінг, а чи не здається вам, що ви і ваші співробітники до якоїсь міри піддалися ілюзіям? Приміром, як людина, котра вперше заволоділа вогнем. Що з того вийшло, відомо з історії. Вас ніколи не брав сумнів, що відкриття синтезу Істини позбавить роботи політиків, журналістів, військових? Люди не матимуть з чого жити. Наскільки моральним і гуманним є ваше відкриття?

— Істина сама по собі високоморальна і високогуманна. Отже, наше відкриття є нічим іншим, як категоричним імперативом Добра. Вже те, що Істина давала змогу під час експериментів проникати на її різноманітні структурні рівні, говорить про те, що ми маємо справу з навдивовижу коректною, я б сказав, навіть шляхетною, структурою-субстанцією.

І все-таки нам здається, що найдоцільнішим у даному випадку буде провести опитування серед різних прошарків населення. Метрополія — найдемократичніша Система в Галактиці. Опитування дасть змогу дізнатися про реакцію на відкриття Істини її громадян.

Пропонуємо нашим телеглядачам недавно відзнятий сюжет. Ми в Мегаполісі, на розі 81-ї вулиці. В картонному ящику спить літня місіс...

— Хелло, мем! Час прокидатися. Вас вітає «Доброго ранку, Метрополіє!» Відрекомендуйтесь вашим телеглядачам.

— Сейра Річардс, 75 років.

— Дуже приємно, місіс Річардс. Отже, дорогі телеглядачі, на екранах ваших телевізорів місіс Річардс. Дуже симпатична місіс. Вона неабияка оптимістка, адже не кожен зважиться вирушити на пошуки щастя й Істини, як це робить вона, мандруючи містами і дорогами Метрополії. Хіба це не цікаве життя? Втім, у нас до місіс Річардс одне-єдине запитання. Скажіть, будь ласка, що ви думаєте про Істину?

— Що я думаю про Істину? її ніколи не було й не буде. Я вже давненько...

— Спасибі, місіс Річардс. «Доброго ранку, Метрополіє!» триває. Як ви щойно бачили й чули, навчена багатим життєвим досвідом людина стверджує, що Істини не існує.

Однак побалакаємо ще з одним стопроцентним жителем Метрополії. Ми й далі в Мегаполісі. Біржа праці. Як вас звати, містер?

— Стенлі Сміт, 38 років. П'ять років, як втратив роботу.

— Чудово, містер Сміт! У такому разі ваша думка про існування Істини буде однією з найоб'єктивніших.

— Істина — не що інше, як вигадка, що в більшості випадків належить урядові. Істина — це фікція!

— Спасибі, містер Сміт. Ми все-таки віримо, що ви зміните думку, буцімто Істину вигадує уряд. Метрополія — вільна Система, і кожен творить істину на свій смак, на свій розсуд. Сподіваємося, що на біржі праці ви знайдете свою Істину. Рано чи пізно. Усього вам найкращого, містер Сміті

«Доброго ранку, Метрополіє!» сьогодні привернула увагу наших глядачів — на телестудію без угаву дзвонять...

Алло, слухаю вас... Я, Деббі Холл — «Доброго ранку, Метрополіє!» Даруйте, з ким я розмовляю? О! Сам Фред Лірсон — «Великий Дракон» Організації. Дуже люб'язно з вашого боку, що ви подзвонили. Так ви стверджуєте, що Істина існує. Гм... І в чому вона полягає, на вашу думку? Зрозуміло. Ви стверджуєте, що в Мегаполісі розвелось надто багато прибульців? І ще ви кажете, що дотримуєтесь принципу: «Люби Метрополію або забирайся геть!» Що ж, це цікава точка зору. її і справді можна вважати істинною. Ми вам вдячні, містер Лірсон...

З ким я розмовляю? Редакція «Резервації галактичних прибульців»? Бачите, корпорацію Ей-бі-бі цікавлять думки окремих громадян, а не, даруйте, офіційних, так би мовити, організацій. Отже, даруйте...

Так, це «Доброго ранку, Метрополіє!». З ким маю честь розмовляти? Зоряний проповідник містер Філен. Проїздом з Вепдм? Раді чути. Отже, ви стверджуєте, що якби Істини не існувало, то людина повинна б її вигадати? Дуже слушна думка...

Хвилинку... Нам зателефонував колишній помічник президента з питань національної безпеки. Він стверджує, що істинним с тільки то, що становить «сферу життєвих інтересів» Метрополії. Повинен сказати, що мені особисто імпонує патріотизм екс-помічника. Оце й справді Істина! Ви зі мною не згодні, професоре?.. Перепрошую. Ще один дзвінок. Так, це я — Дсббі Хилл, «Доброго ранку, Метрополіє!». З ким я розмовляю? Томас Шорн, 9 років? Хелло, Том! Дуже радий, що ти зателефонував нам. Ей-бі-бі надзвичайно цікавить твоя думка. Ти кажеш, що Істина — це тато й мама, ліс і дерева, сонце й земля... Оригінальне, надзвичайно оригінальне. Спасибі, Томе, ти нам дуже допоміг.

— Це знову я — Деббі Холл, корпорація Ей-бі-бі, «Доброго ранку, Метрополіє!». Сьогодні я веду репортаж із Палацу. Як ви вже знаєте, дорогі телеглядачі, з наших попередніх передач, Істина, синтезована в лабораторії професора Кінга, була відправлена в Центр для аналізу. Отже, ми з вами присутні на засіданні спеціальної комісії палати представників Департаменту, а також представників Міністерства оборони й Розвідки, які бесідують з професором Кінгом. Говорить голова комісії Френк Девіс.

— Ми досконало вивчили отриману у вашій лабораторії субстанцію, яку ви, містер Кінг, називаєте Істиною. Більшість членів комісії так вважати не схильні. Тому ви повинні відповісти на деякі наші запитання. Коли були помічені зачатки Істини?

— Минулого року.

— Виходить, до цього дня Істини не існувало?

— Річ у тім, що всезагальна Істина існувала завжди, однак відкрилася вона нам, ученим, лише того пам'ятного дня...

— Якщо бути точним, то Істину відкрили навіть не ви, професоре, а ваш асистент.

— Ви хочете сказати, що я приписав собі відкриття Істини?

— Ні, цього ми не стверджуємо. Однак з формального погляду це відкриття пропагувати мали не ви. І зрештою, ваш асистент має цілковите право подати на вас до суду.

— Він цього ніколи не зробить. Стівен Росе — порядний хлопець. Справжній джентельмен, який добре знається па науковій етиці.

— Однак нам стало відомо, що саме ваш асистент готує протії вас процес. Але це так, між іншим. Ви стверджуєте, що у вашііі лабораторії тривають досліди над виявленням у кристалах Істини так званої «Істини прихованої». Це правда?

— Ця проблема в принципі уже вирішена.

— Кілька чисто методологічних питань. Ви ніколи не задумувалися над доцільністю ваших дослідів? Для чого ви розпочали експерименти? Можете відповісти?

— Ні.

— Чи цікавила вас технічна сторона застосування цього винаходу?

— Якщо бути відвертим, то лише завдяки інтуїції ми досягли успіху...

— Зрозуміло. Технічна сторона вас не цікавила.

— Ні.

— Чи можна описати вашу Істину теоретично? Чи цікавила вас громадська думка про неї?

— Нічого певного про це сказати не можу.

— А чи не помітили ви, що ця кристалічна Істина є лише ідеалізованим різновидом якоїсь іншої істини?

— Ні. Але я переконаний, що Істина єдина. Бракує ще трохи часу, щоб довести це остаточно. Безперечно, тоді виникнуть інші проблеми...

— Ось тут ви маєте рацію. І думати про це слід було набагато раніше. Поки що дякуємо. Ще кілька запитань до вас мають представники Служби безпеки.

— Будь ласка.

— Чи не хворів у дитинстві професор на свинку й кір?

— Мені не зовсім зрозуміле запитання. Як пов'язане воно з проблемою Істини?

— Нехай містер Кінг вибачить нас, але це лише формальність. Професор повинен нас зрозуміти. Нічого не вдієш, служба.

— Не хворів. Дитинство мав щасливе.

— А як у вас щодо...

— Якщо вас цікавить сексуальне життя, то тут усе нормально.

— У нас більше немає запитань. Слово ще мас голова комісії.

— Вивчивши ваші відповіді, містер Кінг, ми прийшли до таких висновків. Перше: відкриття Істини є випадковим, а це вже само по собі насторожує, тим більше, що первородна субстанція в пробірці невідомого походження. Твердження вашої асистентки, нібито вона випадково загубила пробірку під столом, також не викликає довіри. Агентам Служби безпеки вдалося встановити, що «Міс Метрополія» працює й на інші фірми, рекламуючи марсіанський пісок і пляжі Венери. Отже, говорити про патріотизм міс Френсіс Дісс не доводиться. Друге: як ви самі стверджуєте, ваша Істина не може бути описана. Але ж об'єктивну Істину завжди можна сформалізувати — це минулого тижня довели вчені з Альдеборану. Ось найважливіший аргумент, що заперечує результати ваших дослідів. Якби, скажімо, вам вдалося створити такий собі Синтезатор істин — істин дозованих, істин на всі смаки й уподобання, істин різної вартості, то наша сьогоднішня розмова мала б дещо інший характер. Втім, шанс у вас залишається...

— Істина є одна! Чуєте? Вона існує...

— Це знову я — Деббі Холл, Ей-бі-бі, «Доброго ранку, Метрополіє!». Перепрошуємо за невеличку паузу в нашій передачі. Як ви вже зрозуміли, наукове шарлатанство все ще процвітав серед певної категорії університетських учених. А жаль. У задумі винаходу Істини все-таки щось є... І як прекрасно, що існує телебачення, існує корпорація Ей-бі-бі, яка допомагає своїм телеглядачам хоч на мить повірити в існування Істини! Як каже стародавня приказка, якщо це й неправда, то добре придумано.

'); //-->

'); //-->

'); //-->