«Мага Віра»
(1)  РОЗУМІЙ І ЛЮБИ БОГА ПО-РІДНОМУ 
Ми, Українці, по ВІРІ УКРАЇНЦІ. У нас, Українців, українське розуміння Бога, і в це розуміння ми вкладаємо силу свого розуму і багатство своєї душі. Ми свято віримо, що для нас рідне розуміння Бога найпритаманніше, найкраще. Жодна чужа віра не може замінити нашу Рідну Віру так, як не може чужа мати, замінити рідну. МИ розуміємо і любимо Бога по-рідному. МИ є МИ, наше «Я» наше, бо рідне в нас рідне. Жодна в світі чужа духовна сила нашу душу не поневолить!. 
(2) НЕ ПОКЛОНЯЙСЯ ЧУЖОМУ ПОНЯТТЮ  БОГА 
Ти є той, кому ти поклоняєшся. Ти поклоняєшся Конфуцію—значить, ти китаєць українського походження. Ти поклоняєшся Ісусові — значить ти юдеєць українського походження. Ти поклоняєшся чужим духовним істинам—значить ти чужовір. Тобі дана віра, а не знання. Ти від чужинців віру отримав, а волю втратив. Що варта віра без волі? Бачиш, справа тут не в «релігії»» не в «Богові», а в тому, що під цими духовними поняттями живе чужа духовність, яка тебе (в ім’я чужого Бога) поневолює. 
БУДЬ ДОСТОЙНИМ Українцем! Не поклоняйся чужоземним поняттям Бога. 
(3) САМОВДОСКОНАЛЮЙ РОЗУМ, ДУШУ І ТІЛО 
Коли чужинець удосконалюватиме й ушляхетнюватиме твою душу, то він за таку духовну працю вимагатиме від тебе покори, плати, підпорядкування і сліпого самозречення. Чужинець удосконалюватиме твою душу так, щоб твоя душа (тобто, духовність) належала не тобі, а йому. Ви розпоряджатиметься твоєю душею, в ім’я Ісуса, в ім’я Магомета, в ім’я Леніна. А це значить, що він розпоряджатиметься твоїм національним «Я», твоїм думанням, твоїм життям, твоїми дітьми, твоєю Вітчизною. 
Твій розум і твоя душа — твої, і вони повинні належати тобі, щоб твоє життя було твоє, щоб твоє майбутнє було — твоє. Самовдосконалюй розум, душу і тіло, ретельно виконуючи Сім Законів Правильного Життя Рідної Української Національної Віри. 
(4) ВІР В СЕБЕ 
Людина, яка не вірить в себе, не може бути достойною. Людина, яка не вірить в себе, не має достойної віри в Бога, її віра в Бога сліпа і рабська. 
Людино, вір в себе, май віру в свою духовну рівновагу і в свої розумові і фізичні сили. 
Утратиш віру в себе — значить шлях твого життя не твій. 
(5) ЛЮБИ РОДИЧІВ СВОЇХ 
Людина родиться два рази. Перший раз фізично, другий раз — духовно. Коли ти маєш родичів, які тебе народили фізично, але не маєш родичів, які тебе народили духовно, ти напівнароджена людина. 
Родичі, які тебе фізично народили і народили тебе духовно, але духом чужої віри, дали тобі неправильне виховання. 
Не розгублюйся, ти маєш мозок, який дає тобі можливість знайти рідну філософію життя, іти, знайшовши її, духовно самонародишся. Люби родичів, які тобі дали фізичне і рідне духовне народження. Щоб твої діти любили тебе і твою старість. Щоб достойні навики твої вони передавали новим поколінням. 
(6) ВИХОВУЙ ДІТЕЙ СВОЇХ У ДУСІ РІДНОЇ ВІРИ 
Дух Рідної Віри — рідний дух твого родинного вогнища, твого племені, твоїх далеких і близьких Предків, і твоїх майбутніх потемків. Копітливо виховуй дітей, щоб вони були гідним продовженням твого роду. Коли ти дітей народив фізично, одягнув їх і нагодував їх, але не народив їх духовно, вони не твої. 
Діти твоїх дітей відречуться від твого імені, від твого неповноцінного способу життя і приймуть ім’я тих людей, які їх народили духовно, тобто дали їм духовне настановлення до життя, до свого «Я», до Бога, до людей, до світу, оточення. 
(7) ШАНУЙ ДУХОВНІСТЬ ПРЕДКІВ СВОЇХ 
Предки твої тобі передали свій образ, свої радощі і смутки. Передали, як скарб, багатотисячолітній досвід життя. Передали тобі у спадщину свої вроджені і набуті інстинкти, які тебе роблять людиною. Не стій на місці, самовдосконалюй скарби тобі Предками передані, щоб ти мав щось і від себе внукам своїм передати. 
Народ, який через історичні помилки відірвався від духовного коріння Предків-родоначальників своїх і від їхньої віри, і прийняв чужу віру (тобто, духовне життя чужих предків), став духовно неповноцінним. І його перетворено у знаряддя чужих релігій, світоглядів. Народ, який не здібний виправити історичної помилки, приречений спочатку на духовну, а потім й на фізичну загибель. 
(8) ШАНУЙ СВЯТА РІДНОЇ ВІРИ 
Свята потрібні не для того, щоб відпочити від фізичної чи розумової праці — таке розуміння свята мають раби, і воно не відповідає натурі вільної людини. 
Треба святкувати, щоб духовно самонаснажуватися, духовно зріднюватися з Духом Прародителів своїх, треба відчути їх в собі, і такі врочисті свята людину духовно ошляхетнюють, мобілізують, творять одне народне хвилювання, згоду, одне мислення і один погляд на майбутнє. Чужовіри не мають таких свят. 
Раб каже: «Мені не має значення, яке свято, аби святкувати, щоб кости відпочили та щоб добре попоїсти і випити». Раб, втративши духовний зв’язок з рідними Предками, притаманності вдачі Предків рідних, став загубленою людиною. 
(9) НЕ САМОЗАБУВАЙСЯ НА ЧУЖИНІ 
Ти їдеш на Чужину, щоб там жити, багатіти і творити родину, пам’ятай: Чужина вимагає (бо такий закон кожної Чужини), щоб ти працю рук своїх і плоди розуму свого віддав Їй, і за це вона, дає тобі право жити на її землі і дає тобі право, дбати про потреби свого шлунку. Чужина хоче, щоб ти їй віддав своє майбутнє, тобто, дітей своїх і сам пішов у забуття. 
Неси на Чужину духовну тайну самозбереження — Молитву і Заповіді РУНВіри. Твоя родина — твоя держава, твоя духовна святиня. Коли у твоїй родині не твій дух панує, то ти раб у своїй рідній хаті. 
Чуже оточення гіпнотизує твій розум і твою душу. А ти будь мудрий і май моральне самоволодіння: гіпнотизер може загіпнотизувати лише тих, які хочуть бути загіпнотизовані і лише тих, які мають ослаблену силу волі. Ти старайся загіпнотизувати гіпнотизера. Мудра чужина з імпортованої глини ліпить баняки. Чи ти хочеш бути баняком? Будь на чужині діамантом, і світ належатиме тобі, і чужина буде гордитися тобою, як Достойним Чужинцем. 
(10) НЕ ОБМОВЛЯЙ 
 Мудрі тому мудрі, що в них є мудрий шлях життя, їм нема потреби обмовляти людину, щоб собі здобути честь. Люди з малим розумом і з великою претензією бути мудрецем, не здібні мати мудрої зброї і тому вони користуються покидьками мудрості: наклепами, інтригами і очерненням. Обмовники не люблять людей мудріших за себе і їх обмовляють. Наклепи для наклепників приносять успіх і враження перемоги, але цей успіх оманливий і небезпечний, часто приносить їм страждання. 
(11) ЖИВИ ДЛЯ ДОБРА ВІТЧИЗНИ 
Коли ти не живеш для добра Вітчизни, значить ти робиш своїх дітей сиротами. Ти думаєш, що ти щасливий, бо придбав титули і розкішне життя — нерозкішна твоя розкіш. Ще ніхто собі щастя не створив, забувши Рідну Матір. Жити не для Вітчизни, а лише для себе, це значить жити так, як живе тварина. 
Живи для добра Вітчизни, щоб твій народ знав, що ти жив і життя своє передав на священний жертовник народного безсмертя, і дітей своїх обдарував достойністю достойної людини. 
(12) БУДЬ ПРАВДИВИМ СВІДКОМ 
Коли вороги твоєї Вітчизни, або твого вірного приятеля вимагають від тебе правди, вони її недостойні. Будь правдивим свідком тоді, коли ти обороняєш людську гідність. Не ходи дорогами негідників, і не будь їхнім свідком. 
(13) ОБОРОНЯЙ СВОЇ СКАРБИ І  НЕ ПРИВЛАСНЮЙ ЧУЖІ 
Найбільший скарб твого життя — твоя Вітчизна, твоя Радна Віра, твої діти. Всі інші скарби твої можуть бути не твоїми, а чужі скарби можуть бути твоїми. Обороняй свої духовні і матеріальні скарби. Найкращий спосіб обороняти свої скарби, це мудро їх збагачувати і самовдосконалювати і підпорядковувати їх інтересам народу. 
(14) НЕ ЛЮБИ ВОРОПВ НАРОДУ ТВОГО, НЕ БУДЬ РАБОМ 
Християнська теологія вчить: «люби ворогів твоїх». 
Ворог вторгнувся на твою землю і чинить зло. Хто любить зло, той чинить зло. 
Вороги народу твого—твої особисті вороги. “Вороги твого ворога — твої приятелі. Друзі твого ворога — твої вороги. Приятелі твоїх приятелів — твої приятелі». І коли ти любиш ворогів народу твого тому, що вони дають тобі особисте щастя, ти підлий раб, і ні ордени, ні почесті не возвеличуть твого ганебного життя. 
(15) НЕ ЛИШАЙ У БІДІ ПРИЯТЕЛЯ СВОГО 
Хто твій приятель, а хто твій ворог? Ні пророки, ні ворожбити, ні сини Божі, ні творці законів і етики на це тобі не дали відповіді і ніколи не дадуть. А ті, що «дали», відібрали у тебе волю. Ти сам собі найкращий приятель, а побратимом-приятелем твоїм є той, кого ти сам уважаєш своїм приятелем, і все це залежатиме від твоєї моралі, від твого розуму, і від твоєї віри. Приятель завжди приятель, він помиляється і він визнає свою помилку. Приятель — великий скарб. Дух приятельства — святе надбання людини. 
(16) НЕ ЗНЕВІРЮЙСЯ 
Не починай бою, коли ти не віриш ні в моральну, ні в фізичну перемогу. Твої вороги перед початком бою вже перемогли тебе, коли їм вдалося тебе зневірити. Вони тебе роззброїли силою зневіри. 
Іди до мети святої, не прислухаючись до осуду, погроз, наклепів, нарікань, намовлень. Там, де на дорозі великі перешкоди, випробовується шляхетність шляхетних і віра вірних. Зневіра приходить до тебе різними шляхами, щоб непомітно заатакувати твій глузд, загніздитися у твоїй душі і живитися соками твого життя. Тебе оточують мудрі люди і немудрі, злі і добрі, слабкі і сильні, моральні і неморальні, стійкі і неврівноважені. І всі вони діють на твою душу, на твої настрої і на хід твоїх думок. 
Вір у себе і самонаснажуйся священним переконанням, що зневір’я явище тимчасове, воно приходить непрохано до тебе, щоб перевірити чи ти людина Перемоги, Сили, Віри і Волі. 
(17) ЛЮБИ ДІТЕЙ СВОГО І ЧУЖОГО НАРОДУ 
Діти — завжди діти. Вони на усміх відповідають усміхом і інтуїтивно відчувають дихання недоброї людини. Діти не можуть відповідати за злочини своїх родичів. Любимо дітей свого і чужого народу. 
ЯКЕ  БОГОРОЗУМІННЯ 
В СИЛЕНКОВІЙ ВІРІ В ДАЖБОГА 
Лев СИЛЕНКО — автор Святого Письма «Мага Віра», засновник конфесії РУНВіри У РУНВірі вища форма монотеїзму, нове розуміння Господа ДАЖБОГА. 
Дажбог — Свідомість Світу, людина постала з Свідомості Світу. Свідомість Світу це Самоволодіюча Всевишня Сила. Дажбог — Святий Дух, Воля, Правда, Любов, Світло. Хіба Світло має образ, стать. Дажбог (Датель Буття) Всюдисущий і Єдиносущий, йому не потрібні менші чи більші боги. 
Дажбог — це Дія, яка в людині творить хотіння жити, хотіння бачити себе в діях своїх. Дажбог — Безмежність, Вічність, Гравітація. РУНВіра має нову концепцію Господа Дажбога, і детально про це подано у книгах Лева Силенка «Мага Віра», «Святе Вчення», «Переоцінка Духовної Вартости», Катехизис РУНВіри «Навчання». Про монотеїстичне розуміння Бога в РУНВірі подані інформації в газетах, журналах «Київ», «Наука і суспільство», «Літературна Україна», «Молодь України», «Культура і життя», «Дніпро», а також у англомовній «Енциклопедії України», виданій в Торонті — Лондоні, том 5, сторінки 139, 412, 413 та інших англомовних книгах. 
Лев СИЛЕНКО дає теософське розуміння Світу, Бога, нації та культури. У Його Вірі в Господа Дажбога є Український Національний монотеїзм. 
* * * 
Що є ОСІДУ, чому ми належимо до ОСІДУ? 
Не всі розуміють різницю між ОСІД і ОСІДУ. 
«Мага Віра», день 31 пояснює: «Об’єднання Синів І Дочок України (ОСІДУ) – перше в світі (за останні десять століть) по-українському вільне Українське об’єднання. Члени ОСІДУ мають Українське Поняття Волі, вони Першопроходці Духовного Відродження Народу. 
Члени ОСІДУ – українці по походженню і по вірі: таких Українців від часів Святослава не було, сьогодні ж вони є! 
ОСІДУ – організація священна, бо її члени вірять: боротьба за волю України, оборона Української держави, її духовних і матеріальних скарбів є Обрядом Священнодійства. 
Хід Обрядового Розумного Священнодійства (ХОРС) – хід Безсмертя! 
Далекі й близькі наші предки, так само як і грядущі покоління йдуть з нами, вони живуть і хвилюються в Об’єднанні. Ми йдемо не самі – з нами постає історія народу: історія народу там, де подвиги його по-рідному рідних синів. 
Рунтато Мирослав Марченко (Київ).

