З ВІКНА 

Синиця в шибку вдарила крильми. 
Годинник став. Сіріють німо стіни. 
Над сизим смутком ранньої зими 
Принишкли хмари, мов копиці сіна. 

Пливе печаль. Біліють смолоскипи 
Грайливо пофарбованих ялин — 
Вони стоять, немов у червні липи, 
Забрівши в сивий і густий полин. 

Полин снігів повзе до видноколу, 
Лоскоче обрій запахом гірким, 
Лапаті, білі і колючі бджоли 
Неквапно кружеляють понад ним… 

20.XII.1962 


