 День Народження 
О.Скрипка


Сонце на горі, -
Це входить у браму світу новий день.
Це тобі дарує,
Кохання надарує земля.

Серце палає, -
Це моїх палких поцілунків жар.
Це тобі дарує,
Кохання надарує весна.

Квіти дарую, -
Бо я - ці квіти в полі, ти - земля.
Ти - моє бажання,
Бажання надарує весна.

Десь ти сховалась,
Тебе по непомітних хвилях знайду я.
Це - моє бажання,
Відверте побажання добра.

Ось тобі вітер гляне під світер.
Ой, баді-баді, гей-гей, баді-баді.
Хай собі віє, тебе я зігрію.
О-о-о-о, о-о, о-о-о.
Покотимось голі у незаймане поле.
Гей, гейя.
Буду я хижий, раптовий та ніжний.
Тебе я радую в день народження.

Разом співаєм.
Пісень прзорі крила стелють дивні сни.
Це - моє бажання,
Відверте побажання весни.

Мрії здійснились,
Це - бризки нових вражень у вирі дня.
Все тобі дарую,
Дарую в день народження.

 

 Любов
О.Скрипка


Вітрами, млинами,
Плинами в безодню мов,
Яскравими крилами 
Здається любов,

Зітхає похмуро,
Закоханий лицар змій,
Там по хвилях Амура,
Блудить Гура незайманих мрій

Демони, демони дівами, дивно манили,
Марами, сивими хмарами дика крутили,
Так оберталися дні, безрадісні
У лоні печальних подій

Лунають в зажурі,
Поранені вістрям слів,
Лиють сльози амури,
Про минуле убрання весни,

Демони, демони, дівами дивно манили,
Марами, сивими хмарами дико крутили,
Так обертались дні, безрадісні
У лоні печальних, але надзвичайних подій.

 

ОБЕРНИСЬ 
О.Скрипка 


Глубина моей печали
Холодит водой студёной.
Лучший друг меня покинул.
Ты прости меня Серёжа.

Обернись!
Обернись!
Обернись и ты увидишь
Мои слёзы.
Обернись!
Обернись!
Качает клён ветвями
Вслед тебе, Сергей.

Помнишь тот осенний вечер ?
Тихо падали листья.
Я увидел тебя с Ленкой,
Вы с ней нежно обнимались.

Пелена!
Пелена!
Пелена глаза и сердце
Застилала.
Пелена!
Пелена!
Отражалась в луже
Жёлтая луна.

Я тебя тогда ударил,
Ленка что-то закричала,
Снова я тебя ударил,
Ты упал на отраженье.

Не пойму!
Не пойму!
Не пойму зачем я так
Тогда Серёжу.
Не пойму!
Не пойму!

 

 ТРАВА 
О.Скрипка 


Що було в минулім, не стане майбутнім,
Ще вчора стояло, сьогодні поховане,
Щось колись мріялось, в мріях зостанеться.
Долі хитається трава, трава.

Багато розтоптано, вкрадено, згублено.
Боже, заступнику! Що ж таке робиться ?
Вівці поїдено, вовки розбіглися.
Вітер торкається трави, трави, трави.

От піде ніч.
На добру піде ніч,
Та мовчить сич,
Не співа півень.

Рожевий ліс,
Відповідь "Ау", ліс,
Та мовчить ліс,
Не шумить вранці.

А долі, саме долі
Тиха, суха
Трава,
Трава.
Ранковий вітер
Хитає суху
Траву,
Траву.

Рожевий кінь,
Тут колись гуляв кінь,
По росі він
Вже не рже вранці.
Ніхто не буде
Шукати гриби, 
По ягоди не підуть діти.

А долі, саме долі
Тиха суха 
Трава, трава.
Раптовий вітер
Хитає суху
Траву, 
Траву.

Не можна їхать
В неділю у ліс
На пікніки,
Нема цього лісу.
Ху-хулігани-гади
Вбили коня,
Збили росу.
Вчинили пожежі.

 

 ТАЄМНI СФЕРИ
Н.Антонова


Ніч, здимає ніч вгорі вітрила, 
крила. 
Ти мене в таємні сфери заманила, 
мила. 
Чи я сплю, чи це я вже вмираю, 
гадаю. 
Чи то сам я, чи тінь, тінь моя
Блудить степом, степом зеленим, 
блудить степом.

Світло, зелене світло струмиться неспинно по всій дорозі, 
космосі. 
То є раптовий спалах чудовий на цій планеті - 
кометі. 
Вірю я, що усе, все буває. 
Немає 
Лиш мене в тім краю, в тім раю.
Моя дивна постать - фігура блудить степом.

Хай не зрадіє останнє 
світання 
Моїм рисам, моїм речовинам - 
клітинам. 
Задля тебе, кохана,
Я позбудусь навічно фізичного тіла, 
ай, мила. 
Я займуся вогнем - 
міжзоряним дощем, 
ненаглядна моя. 
 

РОЗМОВА З МАХАТМОЮ 
О.Скрипка 


Ледве йшов пильним шляхом,
Дивлюсь, сидить старий Махатма.
Підійшов та кажу таке

Я йому:

"Добрий день, старий Махатмо.
Хай твій могутній дух живе лагідно
Біля заводів Всесвіту".

Він мені.

Відповів таке, що я мало що зрозумів.
Чи, може, він спав, чи, може, він розмовляв із зірками,
Чи розмовляв зі мною мовою птахів або трави ?

Я йому:

"Скажи ме-ме-мені, Вчителю,
Дві краси Світу: Місяць та Сонце
Мають інколи зустрічі ? Чи ?"

Він мені.

Подарував таку усмішку, такий струм добра,
Що навкруги заспівали птахи,
А в душі моїй наче грянув казковий хор
Смарагдових цвіркунів та польоту золотих бджіл.

Я йому:

"Гура!
А скажи ме-мені, джерело добра,
Хто перший вийде до Захмареної Брами,
Славетний чиновник, чесний сім'янин
Або щирий господар ?"
Отаке спитав я його.

Він мене.

Він мене, таки, вбив глибиною відповідді,
Що я не міг дихати, не міг відчувати ніг,
Не міг почути течії Ганга, не міг дивитись у вічі Гурі
Та й не міг більш стояти й розмовляти.
Обернувсь та й пішов собі пильним шляхом.

Мудрий Махатмо!
Хай будуть вічні твої слова,
Що відновлюють душу.

 

 Є - Є 
О.Скрипка


Море снів незгаданих
Розливає спомини,
Відбиває дні
Майбутніх подій.
Чомусь було враження,
Щось нездібне вражеє,
Болі в голові краються,
Здається біда.

Є - є.

Коні - чорні прилади
Налітали, привиди,
Заплітали сни
У пуги міцні.
Після цього злочину
Павуки охочії
Дикі пошуки злі
Ведуть у ночі.
Є! Плетуть у ночі.

Є - є.

Повставали мертві-скажені,
їли мовчки вовчі ягоди,
Назбирали штучки-витрішки,
Повбивали все, що рухалось.
Потім дещо народилося
З диких покриків із кліроса,
Закрутило, здавлює,
Пораду дає.
Є! Нараду дає.

Є - є.

 

 ТОВАРИЩ МАЙОР 
О.Скрипка 


Товарищ майор,
Смахните слезу,
В ночной караул
Провожая солдата.
Заучен устав,
Блестит автомат.
Пилотка сидит
Молодцевато.
В кромешную ночь
Должны уберечь
От всяких ЧП
Объекты ребята.
Всем быть на чеку.

 

ВIДРАДА 
О.Скрипка 


Я не вірю, що прийде відрада
Безутішного глузду мого.
Тому серце моє
Стине, мов кам'яне
У безоднях сумління мого.

Більше я не вірю, не знаю,
Не сплю, не страждаю,
Дивлюсь як зітхає
Сумління серця мого.

Я негайно споруду поставлю
Непорушного сенсу мого,
Але серце моє
Стине, мов кам'яне,
Невідома будова його. 

 

 ОЛЯ 
О.Скрипка 


У тебя, у тебя, у тебя - глаза,
Я иметь не буду больше тормоза.

Отвечай, отвечай: "Я верна тебе".
Белый набор подарю тебе.

Вон беги, береги мозги.
У меня есть ощущенье, когда вижу твои...

Набита ты, набита та.
Давай, ступай, ступай, ступай, ступай.

Оля!
Оля!

Не боли, не боли, не боли, нога.
Не люблю, чтобы на танцах у тебя - солдаты.

Оторву, оторву, оторву,оторву,
Оторву, оторву, оторву Коляну.

Оля!
Оля!

 

 БУЛИ НА СЕЛІ
О. Скрипка


Гей, були, були на селі,
Гей, були, були у Вороньках.

Гей, були, були на селі.
Гей були, були у Вороньках,
Правили храм.

Гей, були, були на селі,
Гей, були, були у Вороньках,
Правили храм, гуляли в дворі.

їхали підводой
До дядька Івана,
У дворі сідали
Довгими рядками.

Сідали у мотоцикли,
Ганяли за горілкой,
Пили на сіновалі,
Травили анекдоти.

Були-ли на ставку,
Ловили коропів,
Зозуля кувала,
Лікувала тричі
Раз-два-три.

Клали гілля в хаті,
Різали утята,
Рвали поросяті.
Гей, були, були на селі. 
 

 ГОП-ЦЯ
О.Скрипка


Віють вітри по долинах, дико завиваючи,
Так жіночки убивались по своїх причинах.
Як гора ішла на гору, сувора розмова,
Димці - дримці, гой - ця - ця.

Хлопці мопці розводили, політичне враження
трактори виводили в поле на розбори.
От тоді і вийшло смішно, полихала зоря,
Димці - дримці, гой - ця - ця.

Ой, на горi -- двi тополi, а мiж ними -- хлопці, 
Спiлкувались, сперечались, повбивались -- Гоп-ця!

На даху сидить зозуля та кує на хлопці,
Вбили птаха каменюкой -- всiм настала Гоп-ця!

Їде Ліда на ровері, а за нею хлопці,
Ланцюгами по мордякам надавала, Гоп-ця! 

Поза баром до Тамари залицялись хлопці,
Попід корінь їм Тамара відірвала Гоп-ця!

Ти Тарас і я Тарас, колоритні хлопці, 
Підем завтра до Панаса на гулянку Гоп-ця!

У натурі до ментури загорнули хлопці,

По печінкам шанували чоботами, Гоп-ця! 
Оце добре погуляли на весіллі вчора!
 
АБО, АБО 
О.Скрипка 


Або не Ви, або не я,
Або невинні кола диму.
Одне у синіх снах, у дивинах
Є обличчя звичне, марює.

У божевіллі утвори
Сузір'я віри в неймовірне.
Однак, я не горю, лише горюю.
Одне молю, повторюю.

Не без утіх, не без огріх.
Або, або - ознака болі.
Оу-оу-є! У грішних страв не гірший смак.
Або отруту оберу.

 

