            Ішов дiд лiсом, а за ним бiгла собачка,
            та й загубив дід рукавичку.
            От біжить мишка, улізла в ту рукавичку
            та й каже:

            - Тут я буду жити!  

            Коли це жабка плигає та й питає:
            - А хто, хто в цій рукавичці?
            - Мишка-шкряботушка. А ти хто?
            - Жабка-скрекотушка. Пусти й мене!
            - Іди!

            От уже їх двоє. Коли біжить зайчик, 
            прибіг до рукавички та й питає:
            - А хто, хто в цій рукавичці?
            - Мишка-шкряботушка, жабка-скрекотушка. 
            А ти хто?
            - А я зайчик-побігайчик. Пустіть і мене!
            - Та йди!

             От уже їх троє. Коли біжить лисичка та й питає:
            - А хто, хто в цій рукавичці?
            - Мишка-шкряботушка, жабка-скрекотушка, 
            зайчик-побігайчик. А ти хто?
            - А я лисичка-сестричка. 
            Пустіть і мене!
            - Та йди!
            Ото вже їх четверо стало.

            Аж суне вовчик та й собі до рукавищки, питається:
            - А хто, хто в цій рукавичці?
            - Мишка-шкряботушка, жабка-скпрекотушка, 
            зайчик-побігайчик та лисичка-сестричка. А ти хто?
            - Та я вовчик-братик. Пустіть і мене!
            - Та вже йди!

            Уліз і той, - уже їх п'ятеро. Де не 
            взявся -- біжить кабан:
            - Хро-хро-хро! А хто, хто в цій рукавичці?
            - Мишка-шкряботушка, жабка-скпрекотушка, 
            зайчик-побігайчик, лисичка-сестричка та 
            вовчик-братик. А ти хто?

            - Хро-хро-хро! А я кабан-іклан. Пустіть і мене!
            - Оце лихо! Хто не набреде, та все в пукавичку! Куди 
            ж ти тут улізес?
            - Та вже влізу, -- пустітЬ!
            - Та що вже з тобою робити, -- йди!

            Уліз і той. Уже їх шестеро, уже так їм тісно, що 
            й нікуди.
            Коли це тріщать кущі, вилазить ведмідь та й собі до
            рукавички, реве й питаєтся:
            - А хто, хто в цій рукавичці?
            - Мишка-шкряботушка, жабка-скпрекотушка, 
            зайчик-побігайчик, лисичка-сестричка, вовчик-братик
            та кабан-іклан. А ти хто?
            - Гу-гу-гу! Як вас багато! А я ведмідь-набрідь. 
            Пустіть і мене!
            - Куди ми тебе пустимо, коли й так тісно?
            - Та якось будемо.
            - Та вже йди, тільки скраєчку!

            Уліз і вeдмідь -- семеро стало. Та так же тісно, що 
            рукавичка ось-ось розірветсься.

             Коли це дід оглядівся -- нема рукавички. Він тоді 
            назад -- шукати її, а собачка попереду бігла. Білга, бігла,
            бачить -- лежить рукавичка і ворушиться. Собачка тоді;
            "Гав-гав-гав!" 

            Вони як злякаются, як вирвуться з рукавички, -- так 
            усі й порозбігалися лісом.

            Прийшов дід та й забрав рукавичку.


