Алябастер

Незнаний майстер давньої Еллади
Різьбив її, коринтянку з села,
І голову одбиту одягла
Назавжди сила лагоди й принади.

І дивно знати: десь тепер схиляє
Чоло спокійне дівчина жива,
І світло, що на голову сплива,
Крізь білий мармур цери проступає.

25.1. 1941

