Україно-Україно, 
Що ти за то дала, 
Що старого Апостола 
Гетьманом обрала? 2 
Україно-Україно, 
Що ти заплатила, 
Що до себе та Петрика 3 
Ти так прихилила? 
Україно-Україно, 
Що то з москалями, 
Що посланці повертають 
До тебе з дарами? 4 
І за ними Лизогуб нас, 
Чарниш, Жураковський? 
І чим же так прихилився 
До них цар московський? 
Не питайте, добрі люди, 
Каже Україна: 
Колись була в Московщині 
Тяжкая година. 
Колись була в Московщині 
Тяжкая година: 
Петро судив царевича, 5 
Судив свого сина. 
І просився син Петровий 
А Петриків тато, 
І було там сенаторів 
Багато-багато; 
Але жоден не подумав 
За нього обстати, 
Не смів жоден проти кари 
Голосу подати. 
Їдна тілько Україна 
За нього обстала, 
Їдна тілько Україна 
Голос свій подала. 
І був гетьман в Петрополі, 
Як Петрик вінчався, 6 
І до гетьмана старого 
Петрик обізвався: 
"Спасибі вам, добрі люди, 
Що ви серце мали, 
Що ви в кровлі мого батька 
Рук не покаляли. 
За то тепер і гетьмана 
Я вам позволяю, 
За то тепер і права вам 
Давні повертаю! 
І чого лиш буде треба, 
Просіть, добрі люди, 
Усе для вас я учиню, 
Усе для вас буде!" 
І подякував Апостол, 
Назад повертає 
Та й до царя, до Петрика, 
Послів посилає, 
Посилає до Петрика, 
Просить милость мати: 
Позволити поспільную 
Старшину обрати. 

Не перечить добрий Петрик, 
Зараз позволяє. 
Не чекає і Апостол, 
Зараз обирає. 
І Лизогуб став обозним 
І зараз до діла; 
У судці пішов Кандиба 7 
І сотник Забіла 8; 
В писарі пішов Турновський, 9 
Панич чи попович, 
В осаули пан Лисенко 10 
І пан Мануйлович; 
І поспільнії хорунжі — 
Горленко-бунчужний, 11 
А в поспільнії бунчужні 
Борозна 12 недужний. 
І підняв на ноги гетьман 
Слабу Україну 
І ще чогось до Петрика 
Іде в Московщину. 
Аж там Петрик помирає, 13 
Ганна наступає, 14 
Вона ж уже Україну 
Не так пригортає. 
Вона тілько Апостола 
В очі пригортає, 15 
А за очі тридцять тисяч 
Людей вимагає. 16 
І піднялось тридцять тисяч 
З полковником Танським, 17 
Пішлі, бідні, з України 
В степи басурманські. 
І піднялось тридцять тисяч, 
Та усі чубаті, 
Пішли в степи басурманські 
Вали висипати. 
І піднялось тридцять тисяч 
Ще до сходу сонця, 
Висипають вал від Дону 
До самого Донця. 
На другий рік тридцять тисяч 
Свіжих посилає, 
А торішніх тридцять тисяч 
Назад повертає. 
На третій рік із Польшею 
Бійка розпочалась, 18 
Щоб від естів і від курів 
Польща відцуралась; 19 
Бо любовник Ганнин Бірон 20 
Став її просити, 
Щоби його у тих Курах 
Князем ізробити. 
І почалась тая бійка, 
Військо знемагає… 
Тоді гетьман запорожцям 
Стиха промовляє: 
"Покидайте, — каже, — хлопці, 
Турецькі границі 21 
Та давнього собі місця 
Просіть у цариці…" 
І просяться у цариці, 
Цариця приймає 
І булаву, бунчук, пернач, 
Хоруг посилає. 
І каже їм, запорожцям, 
На вражую кару, 
Заселити два Кодаки 22 
І річку Самару. 23 
А тим часом в Білій Церкві 
Каже присягнути 
Та у Польшу з отаманом 
На час завернути. 
І пігнались запорожці 
З Білецьким Іваном, 24 
Здибалися з Лизогубом 
Та із Галаганом; 
Здибалися, полетіли, 
Назад поглядають — 
Аж там уже Апостола 
Козаки ховають. 25 
Аж там уже Апостола 
Козаки ховають, 
Аж там уже і укази 
З Москви посилають, 
Лизогуба півгетьманом 
Тілько обирають… 26 
Лизогуба півгетьманом 
Тілько обирають, 
А другого півгетьмана 
З Москви посилають. 

10 июня 

___________________________________________________________ 
1 Апостол Павло — під цим іменем відомі два визначних діячі української козацької старшини кінця XVII — початку XVIII ст., миргородські полковники, батько та син гетьмана Данила Апостола (1654—1734), якому, власне, і присвячено поему С. Руданського і якого в поемі помилково названо Павлом. 
2 Що старого Апостола || Гетьманом обрала… — Д. Апостола обрано гетьманом Лівобережної України в 73-річному віці, 1 вересня 1727 р. Влада його була обмежена. 
3 Петрик — Петро II Олексійович (1715—1730) — російський імператор (1727—1730), онук Петра I, син страченого ним царевича Олексія. 
4 …Що посланці повертають || До тебе з дарами… - У грудні 1727 р. делегація української козацької старшини у складі ніжинського полкового судді Михайла Забіли, гадяцького полкового судді Мартина Стишевського, прилуцького сотника Григорія Стороженка та переяславського осавула Луки Васильєва їздила до Петербурга з подякою за скасування Малоросійської колегії і відновлення гетьманства. Петро II прихильно прийняв делегацію, обдарував її членів подарунками і разом з ними відпустив з Петербурга І. Черниша, В. Жураковського та Я. Лизогуба, яким було заборонено жити на Україні. 
5 Петро судив царевича… — Суд над царевичем Олексієм відбувся 1718 р. На суді були присутні гетьман І. Скоропадський і козацька старшина: генеральний бунчужний Я. Лизогуб, полковники П. Полуботок (чернігівський), А. Маркович (лубенський), М. Милорадович (гадяцький). 
6 І був гетьман в Петрополі, || Як Петрик вінчався… — Гетьман Д. Апостол був присутнім на коронуванні Петра II у 1728 р. разом з козацькою старшиною, полковниками, бунчужними товаришами і таємним радником Ф. Наумовим. 
7 Кандиба Андрій — генеральний суддя. 
8 Забіла Михайло — ніжинський полковий, згодом генеральний суддя. 
9 Турновський — генеральний писар. 
10 Лисенко Федір — генеральний осавул. 
11 Горленко Яким — генеральний хорунжий. 
12 Борозна Іван — генеральний бунчужний. 
13 Аж там Петрик помирає… — Петро II помер 30 січня 1730 р. 
14 Ганна наступає… — Після смерти Петра II російською імператрицею 9 травня 1730 р. стала небога Петра I, донька царя Івана Олексійовича Анна Іванівна (1693—1740), курляндська княгиня. 
15 Вона тілько Апостола || В очі пригортає… — Імператриця Анна Іванівна нагородила Д. Апостола орденом святого Олександра Невського, зробила його сина Петра лубенським полковником. 
16 …А за очі тридцять тисяч || Людей вимагає. — 1731 р. з ініціативи головнокомандуючого російською армією графа Мініха почалося спорудження оборонних валів і фортець від Дніпра до Дінця для забезпечення південних кордонів Російської імперії від татарських наскоків. До цих робіт залучалися українські козаки і селяни. 
17 Танський Антін — київський полковник. 
18 На третій рік із Польшею || Бійка розпочалась… — Після смерти короля Августа II Сильного (1670-1733), союзника Петра I у Північній війні (1700-1721), в Польщі почалась боротьба за владу між його сином Августом III і ставлеником Швеції Станіславом Лещинським. На прохання Августа III російський уряд надав Польщі військову допомогу. В складі російського війська брало участь 20 000 українських козаків під проводом Я. Лизогуба та прилуцького полковника Г. І Галагана (?—1748). 
19 …Щоб від естів і від курів || Польща відцуралась… — Йдеться про Курляндське герцогство, створене 1562 р. з столицею в місті Мітаві (нині Єлгава), яке перебувало у феодальній залежності від польського короля. З початку XVIII ст. почало підпадати під вплив Росії і 1795 р. було остаточно приєднане до Російської імперії. 
20 Бірон Е. (1690—1772) — фаворит Анна Іванівни, згодом старший підкоморій і правитель державних справ; 1737 р. обраний герцогом Курляндії. 
21 …Покидайте, — каже, — хлопці, || Турецькі границі… — Після зруйнування 25 травня 1709 р. Старої (Чортомлицької) Січі царськими військами частина запорожців перейшла на підвладну Кримському ханству територію і в пониззях Дніпра заснувала в Олешках (нині Цюрупинськ, Херсонської области) Олешківську Січ. Тут для життя запорожців склалися тяжкі умови, і 1714 р. козаки звернулися до царського уряду з проханням дозволити їм повернутися на батьківщину. Але царський уряд відмовив козакам. Незважаючи на відмову, козаки самовільно групами і поодинці поверталися на Україну. Прагнучи зміцнити південні кордони Росії в зв'язку з небезпекою татаро-турецьких нападів, царський уряд з ініціативи Д. Апостола 1734 р. дозволив їм повернутися до Росії, на Запоріжжя, де в березні 1734 р. за три-п'ять кілометрів від Старої, Чортомлицької, Січі (біля теперішнього села Покровського, Нікопольського району, Дніпропетровської области) вони заснували Нову Січ (1734—1775). 
22 Два Кодаки — тобто Старий Кодак (нині Старі Кодаки, село Дніпропетровського району, Дніпропетровської области) і Новий Кодак (Кодак, Кодаки), фортеця на правому березі Дніпра проти Кодацького порогу, в кінці XVIII ст. перейменована в село Старі Кайдаки. Тепер входить в межі міста Дніпропетровська. 
23 Самара — ліва притока Дніпра поблизу Дніпропетровська. 
24 Білецький (Білицький) Іван — кошовий отаман Олешківської Січі. 
25 …Аж там уже Апостола || Козаки ховають. — Д. Апостол помер 28 січня 1734 р. від апоплексії. Похований у Великих Сорочинцях, Миргородського району, Полтавської области у Покровській церкві, збудованій за його наказом 1732 р. 
26 …Лизогуба півгетьманом || Тілько обирають… — Після смерти Д. Апостола указом Анни Іванівни на Україні було встановлено тимчасовий уряд (Правління гетьманського уряду), який складався з призначених царським урядом російських чиновників та української козацької старшини (росіяни — князі Олексій Шаховськой та Андрій Баратинський, полковник Василь Гур'єв і запасний полковник Іван Синявін; українці — генеральний обозний Я. Лизогуб, генеральний суддя М. Забіла, підскарбій А. Маркович і запасний осавул Ф. Лисенко). 

